Numele meu este Melinda Gordon.
Sunt măritată,
locuiesc într-un orăşel,
şi sunt proprietara unui magazin de antichităţi.
Aş putea fi ca şi tine.
Cu excepţia faptului că, de când eram mică,
am aflat că pot vorbi cu morţii.
Spirite legate de pământ, aşa le numea bunica.
Sunt blocate aici deoarece mai au treburi
nerezolvate cu cei vii
şi vin la mine
să caute sprijin.
Ca să-ţi pot spune povestea mea,
trebuie să ţi-o spun pe a lor.
Deci..
Ce frumos..
În mijlocul naturii.. Singuri singurei..
Cine ştia că e aşa distractiv să mergi pe munte, cu cortul.
Ce ţi-am spus eu? Aerul curat. Mirosul.
- Nu se compară nimic cu asta. - Da. Parcă simt ceva.
Mă bucur că de data asta ai venit şi tu.
Când am crezut că spui la pădure, am crezut că e vorba despre Woods.
Locul acela unde vrea Delia să te ducă?
Da. Băi aromate, împachetări cu nămol, masaje.
Acolo aş fi vrut să merg.
Dar avem şi aici tot ce ne trebuie.
Iar mâinile astea două
au mai multă magie decât o împachetare în noroi.
Nămol.
Corect. Asta era.
Da.
Nu s-a schimbat deloc locul ăsta.
Aici veneai cu tatăl tău?
Da.
Eu, fratele meu
şi cu tata.
Fără mama?
Nu. Nu-i plăcea să meargă pe munte. Cum nici ţie nu îţi place.
Hei!
Nu..
Scuze. Cred că era ud lemnul.
De ce nu..
Mă duc..
Ăsta era aerul curat despre care vorbeai?
Am uitat să îţi spun..
Că s-ar putea să se strice vremea.
Trage fermoarul!
Ai auzit asta?
Ce? Greieri.
Nu asta.
- Lanie.. - Asta.
Lanie.
E cineva?
E cineva pe aici?
Lanie.
Cine nu e gata, îl iau cu lopata..
Ieşiţi, să vă văd..
E cineva?
La naiba.
Unde e?
Gata, gata. E în regulă.
E în regulă.
Eşti bine?
Ce mă bucur că eşti tu.
Mă bucur că ţi-am văzut lumina de la lanternă, pentru că m-am cam speriat
când m-am dat jos din pat şi..
- Nu te-am văzut. - Îmi pare rău. Am auzit ceva.
O voce de femeie.
Şi am găsit asta.
Zace pe aici de ceva vreme.
Uită-te la asta.
Ce?
Biberonul ăla?
Nu. Nu, era..
Era o păpuşă oribilă.
O păpuşă.
Vocea femeii.. Părea disperată şi..
Nu ştiu. Cred că ar trebui să rămân, în caz că se întoarce.
Nu.
Cred că ştie unde stai. Suntem singurii de pe o rază de câţiva kilometri.
Da. Ai dreptate. Dacă are nevoie, mă va găsi.
Aşa e. Hai să mergem să dormim.
Am planuri pentru mâine.
Lanie..
Cine nu e gata, îl iau cu lopata..
E cineva?
Nu te teme.
Vreau să te ajut.
Lanie!
'Neaţa, frumoaso.
Eşti îngrozitor de binedispus în dimineaţa asta.
Păi dormi mult mai profund aici în..
Aerul ăsta curat.
Poate tu.
Micul dejun arată bine. Mor de foame.
Mic dejun era acum patru ore.
Acum e prânzul.
Spune-mi că mai este cafea.
Mai este.
Mi se pare mie sau nu ai dormit bine noapte trecută?
Cu fantomele astea
şi cu nenorocita asta de..
saltea,
n-am dormit deloc.
S-a întors? De ce nu m-ai trezit?
Pentru că nu am avut dinamită?
Ştii, e ciudat.
A făcut ca păpuşa să apară în foc.
E înfricoşător.
Care e mesajul?
Nu ştiu? Nu vă amestecaţi?
A făcut tot posibilul să scape de noi, chiar şi cu furtuna aia ciudată.
Îmi pare rău, să ştii.
Sper că nu am întinat acest loc.
Nu. Îmi pare rău de fantoma ta.
Da. Vorbele alea pe care le tot spune despre "de-a v-aţi ascunselea"
mă fac să cred că e în căutarea unui copil.
Asta ar explica de ce apără zona asta.
Încearcă să spună altceva. Doar că nu ştiu ce.
Apetisant. Mor de foame.
- O să ai nevoie. - Da?
Mă gândeam să mergem într-o mică excursie.
Sună bine.
S-ar putea totuşi să facem un mic ocol.
Hai, măi. Recunoaşte, e palpitant.
Ştiu şi eu.. Pentru mine,
o cascadă ar fi ceva interesant.
Maşinile ruginite şi bântuite nu mă atrag.
Nu pare să fi avut loc vreun accident.
Poate că au derapat de pe şosea.
Doar că nu e nici o şosea pe aici.
Poate că a fost.
Drumul principal trecea prin defileu
până când cei de la Ocolul Silvic au transformat zona într-o rezervaţie.
Ce tot notezi acolo?
Poate era un drum secundar.
Cu cât timp în urmă?
Nu ştiu. Am început să vin aici, cu tata, acum 20 de ani.
Şi maşina zace aici cam tot de atâta vreme.
Cred că am găsit talonul maşinii.
- Nu pot distinge decât "Anna". - E clar un nume propriu.
Crezi că poţi să verifici talonul, când te întorci la muncă?
Pot să fac chiar mai mult.
Pot să solicit o listă cu toate apelurile de urgenţă care s-au făcut în zona asta.
Dar asta pot să fac dacă ieşim de aici, acum,
pentru că aş vrea să ne întoarcem la cascadă înainte de lăsarea întunericului.
Ultimul care ajunge face o baie îmbrăcat!
Găsiţi acolo câteva modele de zornăitoare pentru copii.
Mulţumesc, aştept doar un prieten.
Bine.
Lămpile astea de alabastru sunt foarte greu de găsit.
Vă pricepeţi.
Nu. Exclus.
Locul ăla pentru skateboard e prea periculos.
Sigur vine şi mama lui Grant?
Aţi pus chitanţa în sacoşă?
Poţi să mi-o dai la telefon?
- Ce? Cum adică nu e acolo? - Poftim chitanţa.
Fără solvenţi. Doar săpun şi apă şi..
Ceva pentru data viitoare când mai cumpăraţi de la noi.
- Mulţumesc. - Eu vă mulţumesc.
Bine, fie, dar dacă aflu că nu ai folosit casca, eşti pedepsit.
Da. Şi eu te iubesc.
Îmi cer scuze.
N-o s-o mai vedem pe dna aceea pe aici, nu-i aşa?
Ba cred că da. I-am dat un tichet de reduceri de 20%.
Ştii cum să îmbârligi lumea.
Merci pentru că m-ai acoperit.
Oricând. Ned era?
Da.
Întotdeauna am crezut că o să-mi fac mai puţine griji
când va creşte, dar nu e aşa.
În ritmul ăsta nu o să-mi mai fac griji pentru el decât când o să mor.
Dacă ai noroc.
Da, sunt şanse să îmi fac griji şi din mormânt.
Lanie..
Nu cred că mi-am ales bine momentul să te las singură..
- Cine nu e gata.. - La magazin..
Nu. Dimpotrivă.
Mi-a făcut bine să mă ocup de altceva.
Cum a fost drumeţia? Groaznică, cum ai crezut?
A fost destul de palpitantă.
Ne-a prins bine să petrecem ceva timp singuri.
Recunoaşte. A început să îţi sune ceasul biologic?
Nu, nimic de genul ăsta.
Haide. Poţi să-mi spui.
Ştiu că eu mă plâng, dar e grozav să fii mamă.
O să îţi placă.
Sunt sigură. Scuză-mă, te rog, puţin.
Ce faci?
Îmi cer scuze.
Am vrut doar să îţi văd copilul..
Doamne, e aşa de drăguţă.
Merci.
E ca şi cum mă pune la încercare,
să vadă dacă poate avea încredere în mine.
Crezi că fantoma asta e o mamă îngrijorată,
care îşi căută copilul.
Da, dar până azi nu mi-am dat seama ce sentiment puternic este.
Stai puţin.
Ce s-a întâmplat azi?
Am avut la magazin două mămici îngrijorate. Una din ele era Delia.
Nu-mi spune că e aceeaşi plită pe care o foloseai cu tatăl tău.
Sigur, schimbă subiectul.
Ba da, este aceeaşi plită.
E ca nouă.
Am ceva pentru tine.
Am verificat talonul. E adresa unei tipe, Anna Fowler.
Deja ai făcut asta?
Da. Mă mişc repede.
A expirat în 1986.
Probabil că tot cam atunci a şi murit.
O să ştim cu siguranţă atunci când o să am lista cu apelurile de urgenţă,
ceea ce probabil că va dura cam două săptămâni,
pentru că tot ce e mai vechi de 10 ani e îngropat în arhivă.
Eşti eroul meu. E în Brookside. E aproape.
Nu te entuziasma.
Probabil că cine locuieşte acolo nu a auzit niciodată de Anna Fowler.
Poate, dar am un as în mânecă.
Delia poate să îmi spună istoricul tranzacţiilor imobiliare.
Într-o bună zi va deveni suspicioasă.
Când o să devină, o să văd ce o să fac.
Cine nu e gata, îl iau cu lopata..
Ştii ce, vin imediat.
Poţi, te rog, să arunci asta la gunoi?
Sigur.
Anna?
Anna, nu pot să te ajut dacă nu vorbeşti cu mine.
Cauţi pe cineva?
Trebuie să o găsesc.
Pe cine trebuie să găseşti?
Pe fetiţa mea.
S-a pierdut.
Poţi să îmi spui ce s-a întâmplat?
Îmi era frig.
Mel, unde ai pus..
Am speriat-o, nu?
Da.
Dar ne-a lăsat ceva.
Lanie era un copil.
Probabil că şi ea a murit.
Nu cred că ar trebui să fac asta.
Ai spus că vrei să ţii legătura cu ce se întâmplă pe piaţa imobiliară.
Da, ca să mai fac un ban, nu ca să îmi bag nasul în dosarele altora.
E pentru o cauză nobilă.
O fetiţă şi-a pierdut păpuşa.
N-ar trebui să mai fie fetiţă dacă ne uităm la înregistrări aşa de vechi.
Gata. Am găsit.
Casa a fost vândută în 1991, iar numele proprietarului este Brad Fowler.
Mai zice şi altceva despre el?
Ce anume? Că e în zodia Gemeni şi îi place să se plimbe pe plajă?
Nu, ceva de genul cu ce se ocupă.
Era terapeut.
Poate poţi să împuşti doi iepuri dintr-o singură lovitură.
Amuzantă mai eşti. Merci.
Cu plăcere.
M-am gândit că aţi vrea să ştiţi că a fost găsită maşina.
E..
E ciudat.
Toţi anii aceştia..
Bănuiesc că aparţinea soţiei?
Soţia mea a murit.
Îmi pare rău. N-am vrut să..
Doar că am găsit ceva în maşină ce cred că aparţinea unui copil.
Lanie.
Era a fetiţei mele.
Foarte drăguţ din partea dvs să vă deranjaţi.
Nici un deranj.
Soţia mea, Anna.. În momentul acela eram separaţi.
A murit în pădure, în timpul unei furtuni de zăpadă.
Sunt puţin şocat să văd toate astea.
Înţeleg.
Aş prefera să nu o păstrez.
Poate puteţi să o daţi unui spital.
Îmi răscoleşte nişte amintiri foarte dureroase.
Nu vrea să fiu insistentă,
dar s-a întâmplat ceva şi cu fata dvs?
Cel mai rău lucru care i se poate întâmpla unei fetiţe.
Îmi pare rău.
A fost abandonată de către mama ei.
Adică n-a murit în timpul furtunii?
Nu.
Nici măcar nu era în maşină.
Era acasă, cu mine.
Unde mi-e copilul?
Nu ştiu încă.
O ascunzi?
Nu.
Încerc să te ajut, dar trebuie să ştiu ce îţi aminteşti.
Nimic. Nu îmi aduc aminte nimic.
Ştiu că e greu, dar trebuie să încerci.
Dacă nu îţi e frică de amintiri, îţi vei aminti.
Dar îmi este frică.
Uită-te la păpuşă.
Asta protejai.
Eram speriată.
Era îngrozitor afară.
Ştiam că era o prostie să conduc pe vremea aia,
dar simţeam că nu mă pot opri.
Ca şi cum nu ar fi trebuit să mă opresc.
Nu ştiu de ce.
M-am panicat.
Unde-mi era copilul?
Nu puteam să îmi amintesc.
Anna..
L-am găsit pe soţul tău.
Lanie era cu el în seara aceea. Nu era cu tine, în maşină.
Ce?
Trăieşte.
Nu pot să cred.
Pot să o văd?
Nu, încă nu am găsit-o.
Mai e ceva.
Soţul tău spune că l-ai părăsit şi pe el..
Şi pe Lanie, şi că a crescut-o singur.
Nu.
Nu. Niciodată nu aş fi făcut aşa ceva.
Era viaţa mea, tot ce aveam.
Da. Sunt sigură că e adevărat, dar Brad mi-a spus..
Nu! Nu mi-am abandonat copilul!
Bine.
Poate că ar trebui mai întâi să vorbesc eu cu ea, singură.
Să văd ce simte.
Brad mi-a spus că locuieşte în apropiere, aşa că..
Trebuie să o văd.
O s-o vezi.
Jur. Doar..
Lasă-mă mai întâi pe mine.
Copilul meu trăieşte.
Bună. Sunt Melinda Gordon.
Sunt proprietara magazinului de antichităţi, din oraş.
Am găsit ceva ce cred că ţi-ai dori.
Am vorbit cu tatăl tău..
O, Doamne, brioşele mele.
Intră. Intră.
Vin, vin! Să nu te arzi..
Frige, frige, frige!
O, Doamne!
N-ai zice că asta mi-e meseria.
Cu umplutură de ciocolată şi unt de arahide.
Noua mea invenţie.
Nu cumva astea sunt brioşele care se vând la Village Java?
Ba da.
Îmi plac la nebunie. Mor după ele.
Fac parte din planul meu diabolic.
Gătesc şi pentru zile de naştere.
Ziceai că te-a trimis tatăl meu?
Dar dacă ai venit pentru rochia de mireasă..
- Poţi să te lipseşti. - Rochie?
Ştiu că îmi vrea binele, şi sunt convinsă că ai câteva modele foarte drăguţe,
dar i-am spus de un catralion de ori, e nuntă în stil hawaiian.
Adică, vreau să se implice, dar..
E nunta mea, nu?
Ştii, de fapt..
Lanie!
Sunt aşa de împiedicată.
Să nu mă mai sperii în halul ăsta.
Credeam că eşti la studiu, la bibliotecă.
N-am putut să stau departe de tine aşa de mult.
Gata cu florile. Am înţeles mesajul. Îţi pare rău,
dar nu mai avem vaze.
Sunt aşa de nepoliticoasă.
Todd, ea este Melinda.
E proprietara magazinului acela drăguţ, de antichităţi.
Da.. Mi-a făcut plăcere.
Iubito, mă duc să mai îngraş porcul un pic, înainte de cină.
Minunat.
De parcă nunta nu ar fi fost de ajuns,
mai studiază şi pentru examenul de barou.
Ce e cu atâtea flori?
Îi pare rău.
O fost o ceartă micuţă.
A fost vina mea.
Dar cine se plânge?
Ştii, nu am venit pentru rochie.
Vroiam să îţi înapoiez ceva.
Nu e a mea.
De ce ai crezut că e a mea?
Pentru că am găsit-o în maşina mamei tale.
Lanie.
Tu eşti, nu?
Ce?
Hai să mergem să vorbim afară.
Bine.
Mama m-a părăsit când aveam trei ani,
dar încă mă afectează.
Deci ţi-o aminteşti?
Un pic.
Cum obişnuia să cânte singură în faţa radioului,
cum mirosea atunci când mă pupa de noapte bună..
Restul îl ştiu de la tata.
Tatăl tău ţi-a spus de ce v-a părăsit?
Uite ce e..
Nu mi-e greu să îţi spun, dar..
De ce mă întrebi asta?
Mama ta..
Spiritul ei e încă aici.
Am văzut-o.
Am vorbit cu ea.
Vrei să spui că ai văzut fantoma mamei mele?
Ştiu.
Ştiu că sună nebuneşte,
dar e.. abilitatea mea.
Ea este cea care mi-a dat această păpuşă..
Vrea din tot sufletul să te găsească. Te iubeşte foarte mult.
Ce faci?
De ce îmi faci una ca asta?
Ce?
Nimic. Îţi spun adevărul.
Mama era nebună.
Tata spunea că suferă de paranoia.
Ne-a părăsit.
M-a părăsit, apoi a murit,
ca nici măcar să nu o cunosc.
Ce naiba!
- Ce s-a întâmplat? - Nu ştiu.
Au explodat, pur şi simplu.
Anna..
Ce faci?
Îmi pare rău. Cred..
Cred că Anna face asta. Nu prea ştiu însă de ce.
Nu ştiu ce vrei să faci, dar vreau să pleci, acum, da? Acum.
- Eşti bine? - Da..
Ce nebunie..
Îmi pare rău..
- Ce s-a întâmplat acolo? - Trebuia să o văd.
Are nevoie de mine.
Acum a crescut. Şi a ajuns foarte bine.
Nu trebuie să îţi mai faci griji pentru ea.
Ba da!
Îmi pare rău dacă mariajul s-a încheiat într-un mod nefericit,
dar ăsta nu e un motiv să te răzbuni pe Lanie şi Todd.
Crede-mă, cel mai bun lucru pe care îl poţi face pentru fiica ta este să treci dincolo.
Nu.
Atâta timp cât copilul meu are nevoie de mine,
nu voi pleca niciodată.
Ajutor! Te rog! Ce esti?
- Todd? - Nu!
Ce se întâmplă acolo?
- Todd? - Ajută-mă, te rog!
Da?
Melinda, trebuie să vii repede la mine acasă.
Cred că am nevoie de tine.
Uşa e blocată.
Nu-ţi face griji. Rezolvă Jim cu uşa.
Ea e..
Am auzit zgomot de sticlă spartă..
Todd,
unde eşti?
O, Doamne! Iubire!
E în regulă. Totul e în regulă. Vino aici. Vino aici.
O, Doamne. Sângerează.
Pleacă!
O să aibă nevoie de copci.
Mă duc să-mi aduc trusa. Apasă aici.
Nu era suficient că m-a abandonat?
Trebuia să mă mai şi bântuie?
Nu ştiu de ce nu trece dincolo,
dar o să încerc să rezolv situaţia, da? Promit.
Habar n-am cum să rezolv asta.
Da? Poate te ajută asta.
Apelurile de urgenţă. Tocmai ne-au sosit prin fax.
Anna Fowler. Sex feminin. Caucaziană.
Cauza morţii, hipotermia. Pagina unu din trei. Unde e restul?
Asta s-a întâmplat înainte să trecem la arhiva electronică.
Am avut noroc să găsim şi atât.
Îmi pare rău că sunt aşa de morocănoasă.
Morocănoasă? Ai o fantomă nebună care te înnebuneşte.
Ia uite, m-am măritat cu un comediant.
Îl ştii pe tipul care a făcut raportul ăsta?
Da. E Andy.
Da, îmi amintesc de noaptea aceea.
M-a marcat.
În dimineaţa aceea am primit un telefon de la sora femeii..
Era îngrijorată pentru că nu venise acasă.
Tu ai condus echipa de salvare, nu?
Nu am plecat imediat. Furtuna era foarte puternică.
Cea mai puternică pe care o văzusem până atunci.
Până s-a mai domolit era deja întuneric.
Ar fi fost imposibil de găsit pe ninsoarea aceea.
Aşa e.
N-am găsit nici o urmă pe drumul principal, aşa că ne-am împărţit.
Urmele de paşi erau aproape acoperite.
Dar ştiam că trebuie să fie ale ei.
Le-am urmărit suficient timp..
Am ştiut că nu a avut cum să supravieţuiască.
M-am aplecat să îi verific pulsul..
Şi atunci mi-am dat seama..
Ce?
Ce ţi-ai dat seama?
Fetiţa..
Trăia..
Era un miracol.
Un adevărat miracol.
A încălzit-o la piept şi a reuşit s-o păstreze în viaţă.
Deci Lanie a fost cu ea în noaptea aceea.
Anna a murit încercând să o salveze.
De ce ne-o fi minţit soţul ei?
De ce ar fi minţit Brad?
Nu ştiu. Dar cred că tu ştii..
Sper ca acest loc să te ajute să îţi aminteşti.
Era cu mine.
Da. Era. Anna..
Nu. Nu înţelegi..
Acum înţeleg.
Mami!
Mami, păpuşa mea! Mami!
Ştiu că ar fi trebuit să rămân în maşină, dar..
Era foarte frig.
Mami, mi-e frică.
Am crezut că dacă o merg..
Hai, iubita.
Eram speriată. Încercam să fug.
Nu puteam să-l las să mă găsească.
Cine? De cine fugeai?
- De soţul meu. - Brad?
- Da. - De ce?
M-a lovit.
- Din nou. - Anna..
Întotdeauna am crezut că e vina mea.
Dacă aş fi putut să fiu o soţie mai bună.
Până în acea noapte.
Întoarce-te! N-am terminat!
Deschide uşa!
Am avut din nou una din certurile noastre.
Anna! Deschide uşa!
Credeam că doarme,
dar cearta noastră a trezit-o.
Iubita.
- Of, iubita.. - Anna! Lasă-mă să intru!
Mami, nu-l lăsa să intre.
Te rog, nu-l lăsa.
Am văzut cât de speriată era.
Am ştiut că trebuie să fugim.
Dar dacă ai fost agresată,
de ce nu a încercat nimeni să te ajute?
Mi-a fost ruşine să le spun.
Purtam haine cu mâneci lungi ca să îmi acopăr vânătăile.
Dacă observa cineva, o dădeam pe glumă.
Ce împiedicată sunt..
Toţi credeau că suntem cuplul perfect.
Şi chiar eram, atunci când nu ne certam.
Lui Brad îi părea rău după ce ne certam şi
mă răsfăţa cu o groază de cadouri,
buchete mari de flori, tot tacâmul.
De asta l-ai atacat pe Todd?
Pentru că l-ai văzut că i-a dat lui Lanie un buchet de flori?
Când l-am văzut cu buchetul,
s-a declanşat ceva în mine.
Trebuie să ştie prin ce ai trecut.
Ce ai făcut pentru ea.
Să nu-mi spui că e aici.
Sunt doar eu.
A plecat definitiv?
Nu, dar a spus că va sta deoparte până când vei fi pregătită să o vezi.
Adică niciodată.
Anna nu te-a abandonat.
Ce?
Am vorbit cu paramedicul care te-a salvat.
Erai cu ea când a murit.
Eram cu ea când l-a părăsit pe tatăl meu?
Te-a luat cu ea.
Dar..
De ce ar minţi tata?
Poate pentru că îi este ruşine.
De ce să îi fie ruşine?
Tata? E cel mai tare tătic din lume.
S-a purtat urât cu mama ta.
Tata nu ar face niciodată rău, nimănui, da?
Dacă ea spune că a făcut aşa ceva, este pentru că e nebună.
Nu ştiu. Poate că urăşte bărbaţii. Ai văzut ce i-a făcut lui Todd.
A fost din cauza florilor.
Tatăl tău îi dădea întotdeauna flori după ce se certau.
Când l-a văzut pe Todd cu buchetul, a fost un gest reflex.
Gata. Destul. Ai mers prea departe.
N-am nevoie să te amesteci în viaţa mea.
E suficient de complicată.
Mama ta a murit încercând să te salveze. Vroia să te protejeze.
Vrea să ştie că eşti bine, înainte să treacă dincolo.
Ţi-e chiar aşa de greu să vorbeşti cu ea?
E prea târziu.
Cel puţin ştiu că pot avea încredere în instinctele mele. Anna nu e nebună.
Dar Lanie nu te-a crezut?
Când i-am spus că mama sa a fost agresată, s-a închis în ea.
Nu e uşor de acceptat ceea ce i-ai spus.
Practic, îi distrugi imaginea cu care a crescut de mică.
Da. Tatăl ei este terapeut.
Ai crede că s-a gândit la toate.
Cred că ea nu a ştiut niciodată.
Da. Nu m-ar deranja să mă întâlnesc cu tipul ăsta pe o alee mai întunecată.
Eşti mult mai blând decât mine.
A fost o ceartă mică. Din vina mea.
Întotdeauna am crezut că era vina mea.
- Se întâmplă. - Se întâmplă.
O, Doamne! Trebuie să plec!
Lanie! Lanie! Sunt Melinda!
Eşti bine?
Sunt bine.
Nu e un moment potrivit..
Vrei să te scot de aici?
Eşti nebună?
Ai făcut destul rău.
Lanie, treci înapoi!
Lanie!
Am plecat sperând că aşa ceva nu se va mai întâmpla.
Dar nu s-a terminat.
Nu o să se termine niciodată.
Atunci trebuie să facem ceva.
Dar nu mă ascultă nici pe mine,
nici pe tine.
Nu acum.
Ce?
E vreo glumă proastă?
Îmi pare rău.
De obicei îi iau mai uşor pe oameni,
le explic că am un dar,
că pot vedea spiritele, pot să le ajut să treacă dincolo, bla bla.
Sincer, acum nu am răbdare şi nici timp.
- Lanie are nevoie de tine. - Ce vrei să spui?
Cred că este agresată, aşa cum ai făcut şi tu cu mama ei.
Ce? Ce te face să spui asta?
Brad, nu e nevoie să crezi că pot vedea fantome,
dar te rog să crezi ceea ce îţi spun despre fata ta.
Bine. Bine. Recunosc că am avut ceva bănuieli în privinţa lui Todd.
Întotdeauna am crezut că sunt paranoic,
că proiectez propriile-mi temeri asupra lui.
Dar ştiu că o iubeşte.
Şi tu mă iubeai. Îmi spuneai că nu poţi trăi fără mine.
Întotdeauna ai spus că inima ta bate numai pentru mine.
Spuneai că inima ta bate numai pentru ea.
E aici, cu adevărat?
Poţi să îi spui..
Spune-i că nu mai sunt acelaşi om.
Că am primit ajutor, iar acum îi ajut pe alţii.
Cunosc privirea asta,
plină de vină şi de remuşcări.
Te poate auzi.
Anna..
Îmi pare atât de rău pentru..
Pentru ceea ce am făcut.
Sper.. să mă poţi ierta.
De atâtea ori m-ai implorat să te iert,
şi te-am iertat,
pentru că te iubeam,
pentru că am crezut că te poţi schimba.
Se pare că te-ai schimbat,
dar nu te pot ierta.
Te-am iertat de prea multe ori atunci când eram în viaţă.
Spune că ar vrea să te poată ierta, dar e prea târziu.
Aşa e.
Sigur..
Brad, motivul pentru care Anna este încă aici,
nu este durerea pe care i-ai cauzat-o.
Motivul e Lanie.
Ai şansa de a te mântui, de a-ţi ajuta fata.
Te rog, spune-i adevărul despre tine,
ca să poată afla adevărul despre Todd.
Nu vroiam să ştii. De aceea te-am minţit.
Ştiu că am greşit.
M-am urât pentru felul în care m-am purtat cu ea.
Nu aş fi putut suporta dacă şi tu m-ai fi urât.
Mama nu m-a abandonat?
Nu. Nu te-a abandonat.
M-ai lăsat să cred că mama m-a abandonat?
Că nu m-a iubit?
Lanie, singurul motiv pentru care îţi spun toate astea
este pentru că nu vreau să faci aceeaşi greşeală ca mama ta.
Ce vrei să spui?
Anna crede că Todd îţi face rău.
Lanie..
Se spune că fetele se mărită cu soţi care seamănă cu taţii lor..
Opreşte-te, da?
Sunt foarte fericită cu Todd.
Ne vom căsători, o să treacă examenul de barou
şi totul va fi bine.
Opreşte-te.
Lanie, te rog.
Nu.
Îmi vâjâie capul.
Nu pot să mă gândesc acum la asta.
Crezi că aşteaptă să vadă dacă Lanie va fi bine?
Da. Şi crede-mă, va şti. Are acel "radar de mamă".
Tot timpul m-am întrebat cum de a ştiut mama că am pus alcool
în punci-ul de la banchet.
Sigur, râzi de mine, dar să ştii că e treabă serioasă.
Cred că Anna era în purgatoriu. Legată de această lume, dar fără să ştie.
Fiica ei s-a logodit,
ceea ce a produs un efect ripple, care s-a propagat prin univers
şi a trezit-o.
Va urma..
Mama e aici?
Întotdeauna mi-am spus că va fi mai bine.
După ce va trece examenul..
După ce ne vom căsători..
După ce ne vom muta într-o casă mai mare.
Dar nu se va schimba.
Ai făcut ceea ce trebuia.
Mama a făcut ceea ce trebuia.
De asta a rămas aici?
Să mă oprească să rămân cu el?
Pot să..
Pot să îi mulţumesc?
Tocmai ai făcut-o.
E aici?
E atât de frumoasă.
Nu pot să cred că ea este fetiţa pe care o ţineam în braţe.
Mamă?
Vrea să ştii cât de mândră este de tine.
Nu, mamă. Tu ai fost.
Nu pot să cred câtă voinţă ai avut să faci ceea ce ai făcut.
Cât de puternică ai fost.
M-ai protejat.
M-ai salvat.
Ne-am salvat singure.
Mi-e teamă, mamă.
Nu ştiu ce voi face acum.
Ba da, ştii.
Uită-te în sufletul tău.
Aminteşte-ţi cât de puternică eşti.
Gândeşte-te la mine
şi voi cu tine.
O să te veghez de acolo de unde o să mă duc.
Vrea să îţi aminteşti cât de puternică eşti.
Te va veghea întotdeauna.
Te iubesc, mamă.
Simt ca şi cum nu i-am spus asta niciodată.
Nu trebuie să o spui.
Ştim asta.. Amândouă..
Îţi mulţumesc pentru tot.
A plecat?
Da.
Dar e fericită.
Împăcată.
Nu pot să îţi mulţumesc îndeajuns.
Nu ştiu ce aş mai putea spune.
Traducerea si adaptarea: gabip